Framåt, döda! Framåt, döda!
Igen.
Framåt, döda! Framåt, döda! Snabbare!
- De ser bättre ut. - Mot träposter.
Vi får se hur de är när målet slår tillbaka.
- Orsino är här. - Den sicilianske piraten?
Vad ska vi prata med honom om?
Massor.
Nyckeln skulle hjälpa.
Spartacus.
Jag kan genast säga. Det lyser ledare över dig.
Vill du göra affärer eller smickra mig?
Du har lyckats bra.
Vi tycker om att tänka tillbaka, det som redan är förtjänat.
Är det tillräckligt för fri lejd härifrån?
- För er själva? - För oss alla.
För oss bakom imperiets gränser och de kommer inte efter.
Det krävs många fartyg och gör mig till Roms fiende.
- Hur många koffertar med guld? - Åtminstone 5 likadana till.
När vi är klara, hur signalerar jag?
Gå till kusten och vifta med den här så att den syns från havet.
Ta den.
En gåva för vår nya allians.
Jag tar den som en avbetalning.
Bäst, jag skaffar lite hjälp.
Det var en förmögenhet du gav bort.
Vi kan inte äta guld, eller hålla våra egg skarpa.
Crixus, låt oss hålla arrangemanget för oss själva.
- Vi kan inte lita på mannen. - Orsino eller Crixus?
Ingen av dem.
Eyah! Eah!
Över murarna!
När ryktet om revolten spreds, att slavar från hela landet rymde
och samlades, för att gå med Spartacus.
Visste vi alla, att vi inte kunde vända om.
Det var frihet eller död.
Vi gick från stad till stad,
tog vad vi behövde till den dag vi skulle bli fria.
men kampen för frihet var kantad av hämnd.
Ingen nåd visades dem som föll i våra händer.
Är det klokt?
Om de vägrar lyda våra lagar, är det bättre att de följer sin väg.
De är en pöbel.
- Ta allting! - Det tar tid att bygga en armé.
Det rapporteras att slavarna ockupperar Nolas kust.
- Vi måste anfalla och förinta dem. - Med vad?
Det tar tre månader att bygga upp garnisionen.
Glabrus var fel ledare.
- Ert val om jag minns, Senator. - Genom försummelse.
- Det är och finns bättre möjligheter. - Pompei, t ex.
Att återkalla honom äventyrar det Spanska fälttåget.
Jag har inte din erfarenhet. Vänta...
- Det är rätt. Du har ingen.
Ok. Låt oss tänka på Roms försvar.
Vi kan inte, under några omständigheter tillåta slavarna att fly.
- Vi går mot Rom!
Det finns 16 avdelningar i Rom.
Vi var kommenderade till Vesuvius, där vi ruttnade bort.
Att ta en stad är annorlunda än att ligga i bakhåll för en sovande avdelning
som är så lat att de inte bygger ett läger.
Vi har ingen belägringsutrustning.
Vi kan bygga det.
När vi gör det, vad kommer Rom att göra?
Kalla tillbaka legionerna. De riktiga soldaterna.
Inte stadspojkarna som leker soldater.
Jag tycker vi går mot norr mot Gaul,
över bergen mot frihet.
Rom ligger norrut.
När vi marscherar förbi pekar vi lång näsa åt dem.
Det är många städer härifrån och till alperna. Inte bara Rom.
Många av dem skulle bli mer än glada
- att ge igen mot oss. - Låt oss gå!
Igår, hade du ditt lilla roliga med mig i Senaten.
Idag, låt oss sätta igång.
Spartacus har startat en uppvigling mot armén.
Jag tor inte att vi kan räkna med
att han kommer göra något så häftigt, som att anfalla Rom.
Ändå, skulle det vara vist,
som någon redan har föreslagit,
att förstärka stadens murar.
Det skulle bli stora avtal.
Tillräckligt stora för att gå runt.
Om du verkligen vill vara lugn för Roms säkerhet...
Kan jag inte stödja dig som konsul.
Nästa armés general skickas mot Spartacus.
60/40 för avtalen.
Jag lovar inget.
Jag tror att vi måste statuera ett exempel.
Det finns 100.000 slavar i Rom
alla har hört historien om Spartacus.
Vad föreslår du?
Att vi smärtfullt gör klart priset för uppror.
Vilket är?
200 Romerska slavar...
utvalda på måfå...
brända levande nu på morgonen.
Vänta, Crixus.
Vi kan inte offra alla för att rädda några.
Vi kör på.
Uhh. Stanken är hemsk.
Andas djupt, Flavius.
Lukten av Crassus nya världsordning.
Det övergår allt annat som jag trodde att han var kapabel till.
Jag är ledsen. Barnet är dött.
- Varinia? - Hon måste vila.
-Vår son. - Nej.
Du lever. Det är viktigast.
Jag har svikit dig.
Det blir fler. Jag lovar.
Våra spejare meddelar att slavarmén är på väg mot alperna.
Vad ger det för vink
till hundratusentals slavar i republiken, om vi bara låter dem gå?
Det gör mig ont att säga, Crassus har rätt.
Vi måste stoppa Spartacus.
Men inga mer avdelningar från staden.
Vi måste ta ned sjätte och sjunde legionerna från alpinska Gaul.
Frontsoldater.
Slavarna har aldrig mött stridsvana soldater förut.
Jag håller med.
Vi behöver kanske gå ett steg längre
och säga att sådana stridsvana trupper
kräver en befälhavare med fast hand och orubblig hängivenhet,
därför utser jag, till general
Publius Maximus.
Jag lovade aldrig dig att bli befälhavare.
Slår det dig aldrig att jag kanske är exakt vad Rom behöver just nu?
Om Spartacus besegrar armén och vänder mot Rom,
Var finns då din söta lilla demokrati?
Det påminner mig om Nestos dal där jag växte upp.
Jag trodde inte att du mindes någonting av Trakien?
Jag minns några saker.
Vår gård. Får och getter.
- Har du släkt där? - Nej.
Jag vet att din mor dog i barnsäng men du pratar aldrig om din far.
Min far är också död.
- Hur? - Han var byns överhuvud.
Romarna korsfäste honom för att vårt folk var sena med skatterna.
Vi har aldrig pratat om var du och jag ska ta vägen sedan.
Vi har inte gått än. Med den här takten...
La du märke till hur tyst det var på vägen?
Slavarna har slutat komma med.
De är rädda.
Rom har bestämt sig.
De låter oss inte gå utan strid.
Vi såg två legioner lägrade mindre än 16 km norrut.
- Kan vi gå runt dem? - De har blockerat alla större passager.
'Deras general?' 'Publius Maximus.'
Vad vet vi om honom?
Han styr armén betämt. Våldsamt men fantasilöst.
Två legioner. Fronttrupper.
Bäst att vi sätter igång tidigt annars får vi döda dem i månskenet.
Vi överraskar inte de här på natten som de förra.
'Slaget blir på deras villkor.'
Hur klarar vi det?
Jag kommer ihåg en historia om när Hannibal slåss mot en klippa.
- En dum saga. - Berätta.
När Hannibal's armé, kom till alperna blockerade ett stort klippblock, passet.
Det fanns ingen väg runt. Det skulle ta 3 dygn, trodde han.
Sedan slog det honom.
Han beordrade eld mot blocket.
Veden de skulle ha själva offrades mot blocket.
Folket grät.
När elden hade slocknat
hällde de vinäger på det heta blocket.
Och?
Det sprack.
Nordo, du är ett geni.
Du kan inte vinna mot berget
om du inte använder bergets egen styrka mot sig själv.
Fördelen hos Roms armé är dess storlek och disciplin.
Om du tvingar ihop deras linjer,
blir deras styrka, deras svaghet. Berget bryter sönder sig självt.
Om inte slavarna drar sig tillbaka snart, driv bort dem med bågskyttarna.
Gannicus, ditt kavalleri anfaller det romerska kavalleriets flygel,
och dödar dem eller driver bort dem.
Sedan, kör vi bort deras sköldbärare med slungor och pilar,
sedan anfaller du, David, centrum.
På min signal, faller manskapet i mitten ur leden
och får dem att tro att ni flyr för era liv.
Romarna förväntar att vi flyr och kommer rusa efter er in mot mitten.
Crixus, vänta på min signal - inte en sekund tidigare.
Nog med prat. Låt oss slåss.
- Säg åt sköldbärarna, gå framåt. - Sköldbärare!
Vänster! Vänster! Vänster!
- Skicka fram första linjen. - Första linjen!
När började slavar slåss mot kavalleriet?
Stoppa romarna!
Kavalleriet bakåt!
Slungor och pilar!
Nu!
Håll er position!
Stå kvar!
Döda honom!
- De dödar dem! - Stanna där ni är!
Signalera för reträtt!
Retirera!
- De flyr, Herre. - Äntligen.
Följ efter som ni vill. Ta inga fångar!
Vänster! Vänster! Vänster!
Framåt!
Kom igen!
Jag dödade honom! Publius Maximus är död!
Var är resten av romerska kavalleriet?
- Vi drev iväg dem. - Åt vilket håll?
Söder, tror jag.
Vi lämnade lägret oförsvarat! Ge mig din häst!
Eyah!
Varinia!
Vi slogs tillbaka så gott vi kunde.
Vi...Vi...
Det är lugnt.
Vad gör du härute?
Tänker.
Du ska inte vara ensam så här.
Är jag i fara?
Hon bär på mitt barn.
Jag försökte be men jag vet inte till vem.
Mitt folk ber till en gud som inte svarar.
Vilket lämnar åt oss själva, att bestämma hur vi uppträder.
En bra gud åt en fri man.
Svaret är inte när, du behöver.
Det kanske är priset vi betalar för att leva i en värld där du får välja själv.
- Vad är det? - Crixus.
Varför ska vi gå?
Rom kastade in sina bästa mot oss och vi slaktade dem.
Vi kan inte slåss mot hela Roms armé.
Låt dem komma. Jag slår ner dem till en för tidig grav.
när vi har gjort ned deras arméer, kommer vi bli kungar!
Vi är med dig! Yeah!
Du kanske inte har mage till det.
I så fall...
spring iväg.
Ingen här kommer hindra dig.
Om vi delar på oss, kommer vi bli nedgjorda.
Nej.
Crixus har rätt.
Han har rätt!
Så klart min visa broder Crixus ser framtiden.
Varför ska vi fly? Inte slås ned för en liten skövling.
Låt oss gå söderut, mot havet och ta oss till Sicilien.
Slavarna där kommer säkert med,
vi blir kungar på ön, Roms brödkorg.
De kommer krypande till oss, och ber om nåd.
- Vem är med mig?
Spartacus.
Vem är han?
Vad för en man har jag att göra med?
Alla skyller röran på mig.
Ingen har lidit som jag.
Jag är ruinerad. Jag har förlorat allt.
Min villa nedbrunnen, mina slavar har rymt,
skolan och 30 års arbete är förstört.
Hoppas detta lindrar ditt lidande.
Tack, Herre.
- Spartacus? - Oh, ja, ja.
...du har träffat honom...
Spartacus.
Han var en av två par du hyrde för ett år sedan
för att underhålla Cornelius och Helena Lucius.
Hemska saker, deras död.
Jag litade aldrig på honom. Min tränare, Cinna, trodde allt
men jag trodde att han skulle innebära problem.
För mycket stolthet.
Jag hörde rykten, att Spartacus var gift.
Du menar, Varinia?
Häxan från helvetet utklädd till ängel.
Jag blir aldrig blödig vad gäller slavar.
Jag menar, de är djur, inget annat.
De två, kom på någonting.
Man kunde se det när de tittade på varann.
Hur blev han slav?
Som ung pojke,
såg han sin far bli korsfäst.
Sin far.
Om vi delar på oss före vi är redo för Orsino, är vi dömda.
Vår styrka är antalet.
Vi kan gå.
Du och jag. Lämna dem i dårskapen, om det är vad de vill.
Vi har rätt till liv.
De här människorna sätter sin tro till mig.
Hur kan jag överge dem?
Du är en ärans man.
Om du vore död skulle det underlätta för din son.
Vad mer måste jag lämna annat än min heder?
Två legioner dödade!
Nu är slavarmén, mätt på blod och segrar,
gående söderut, kanske för att plundra Rom.
Vi har lyssnat på de fega för länge.
Inga halvblessyrer längre.
Jag lovade på mina släktingars heliga namn
att samla ihop och utrusta sex legioner på min bekostnad.
Jag leder armén själv,
och kommer att göra slut på rebellerna en gång för alla.
Ja!
Ärade Senatorer!
Gå inte med på detta sockrade anbud.
Det Crassus föreslår är inget annat än en privat armé
underställd honom själv.
Tänk på konsekvenserna för republiken
om en man ges en sådan hemsk makt.
Tänk på konsekvenserna om Spartacus kommer innanför stadens murar.
Det är inte en upprörd fråga om ära
eller ekonomisk påverkan.
Vår nationella säkerhet står på spel. Våra liv.
Bara en idiot eller förrädare opponerar sig mot åtgärder.
Ja! Crassus! Crassus!
Roms soldater,
aldrig förut har republiken behövt ert mod,
er styrka, er beslutsamhet.
Era liv, era familjer,
civilisationen själv,
står vid en avgrund,
vid randen för förstörelse.
Jag säger till er,
låt alla män här idag göra sin plikt,
vilket jag inte tvivlar på,
och vi kommer bekämpa ondskan.
Historien har gett oss reglerna
och vi kommer fullfölja dem.
Det finns inga gömställen
för de som använder terror
i sina hjärtan
mot den största nation man känner!
Tre leven för Marcus Crassus, Roms räddare!
Crassus! Crassus! Crassus!
Hyllas inte Rom traditionellt, av legionärerna?
Crassus tror att han är Rom.
Det är möjligt att vi vinner mot slavarna
men förlorar kampen om Roms själ.
Vi behöver lista några allierade.
Caesar hjälper till.
Han har en mer praktisk inställning till politik.
Du menar att han kan köpas.
Kontakta honom, Flavius.
Säg att jag önskar brevväxla med den store Pompei.
Crassus! Crassus! Crassus!
Vi möts om tre månader,
sedan skeppar du över armén till Sicilien.
Jag föreslår att vi möts på Calabria.
Där finns ingen romersk garnision och jag kan föra båtarna nära stranden,
där det blir lättare att gå ombord.
Nästa avbetalning.
Resten får du när vi når Sicilien.
Orsino?
Om du sviker oss kommer jag alltid hitta dig,
och döda dig själv. - Om du inte är död.
Glabrus Och Publius Maximus underskattade mig också.
Det slutade inte bra för dem.
Jag har ingen anledning att svika dig, Spartacus.
Du är rikare än någon romare, och mer generös.
Spartacus, Rom har skickat en ny armé mot oss.
Det är bättre att du ser efter själv.
Lägret är väldigt starkt befäst.
_ Hur många legioner? - Sex vanliga.
- Befälhavare? - Vi fångade en spejare.
Deras general är Marcus Crassus.
Crassus.
Är du orolig, Herre?
Han är därute...någonstans, när vi pratar.
Slavarna tog över ett fort bara 16 km härifrån.
- De spanar på oss. - Nej. Nej. Nej.
Han kollar oss.
Spartacus.
Jag kan känna honom.
Spartacus.
- Attack! Attack! Attack! - Är det svaret på allting?
Det är krigarens svar, inte slavens.
Passa dig, Gaul, hur du talar till mig annars skär jag upp halsen.
Nog.
Vi handskades med Publius. Vi kan handskas med det här.
Publius var ingenting mot det här.
Hur vet du det?
Vi har mötts?
Han betalade en förmögenhet för att få se olika folk slåss till döds.
Det är en skoningslös, beräknande man ledande den bästa armén som går att köpa.
Hans blod är rött, jag säger till attack!
Jag säger nej, jag är befälhavare än!
Just nu. Just nu.
När det är dags att slåss, så var glad att han slåss med oss.
Vårt läge är bra.
Vi väntar och låter Crassus komma till oss.
Han valde en bra solid defensiv position och visar inga tecken på att lämna den.
Han vill att vi kommer till honom. Det ska vi.
Är det vist? Både Glabrus Och Publius spelade i hans hand.
Exakt.
Jag avancerar som han räknar med, med tre legioner,
De arroganta romarna faller i fällan.
Du, och Mammius tar de tre andra legionerna bakom honom.
Vi tränger igenom hans försvar framifrån och bakifrån,
och trampar ned dem som blommor.
Lyssna.
Anfall inte, under några omständigheter, utan min tillåtelse.
- Crassus har mobiliserat, sina män för att gå mot oss.
De verkar inte ha bråttom att komma hit.
- Stanna! - Låt männen vila en timme.
De får inte bli trötta, Jag vill ha friska ben till slakten.
Mummius och Servius måste få gott om tid för att komma i läge.
Ja, Herre. Låt dem sitta av!
Titta på dem. De vet inte att vi är här.
Jag skickar bud till Crassus.
Varför dela äran när den kan bli bara din?
Spartacus!
Vi blir flankerade! De anfaller bakifrån!
För att göra det måste han dela sin styrkor.
- När når de vår frontlinje? - Om två, kanske tre timmar.
Fott om tid.
Ta era vapen!
Ni kom i god tid. Anfallet börjar strax.
Herre, trupperna under Servius och Mammius har dödats.
Generalerna är tillfångatagna.
Vi har dina generaler, Crassus!
Var är din stora romerska armé nu, Crassus?
Vad händer nu?
Du är på tur, Crassus! - Dra tillbaka era män!
Vad ska vi göra med dessa stora romerska generaler?
Döda dem! Döda dem!
Döda dem?
Vem kastar bort en förmögenhet?
Aristokrater. Söner till viktiga familjer.
Vad betalar Rom för att få tillbaka dem?
Vi kan leva gott på lösensumman.
Du pratar om lösen som om vi vore tjuvar.
Dessa män gjorde våra döttrar till horor och våra söner till gladiatorer.
Vi slogs som underhållning. De ska slåss för vår.
Slåss!
Det är inte rättvisa.
Det här är hämnd.
Ljug inte för er själva.
Gör så här och ni blir det Rom försökte göra er till - djur!
Det kan inte bli en större skam...
för en romersk soldat...
än feghet inför fienden.
Våra unionsfäder förstod det
och de hade ett svar på det.
Decimering.
Räkna av!!
Slåss! Slåss! Slåss!
Slåss som män!
Döda! Döda! Döda!
Var tionde man kliv fram.
Torka bort skammen...
som befläckar er ära och Roms härlighet.
Har du avrättat 150 av dina egna män?
Romare!
Disciplin skiljer Roms armé
från alla andra arméer i världen.
Disciplin eller brutalitet?
Var är Spartacus nu?
På väg söderut, jagad av mina trupper.
Hans mål verkar oklart.
Jag tror att han rör sig mot Sicilien.
Ärade senatorer, låt oss inte uppehålla oss vid Crassus misslyckande.
Låt han dra sig tillbaka i skam
låt oss genast kalla tillbaka Pompei och Lucullus .
Återinsätt dem som ni önskar
men pensionera mig...
på er egen risk.
Det kommer ta veckor för Pompei att flytta sina trupper.
Tror ni att Spartacus kommer sitta
och vänta tålmodigt på honom?
Han är...
en nedsmittad parasit!
Han krälar från lem till lem
organ till organ
tills republikens stora kropp
tvingas ned på sina knän.
Jaha,
Jag kanske inte når upp till Agrippas höga normer som överbefälhavare
men i med- och motgång är jag er enda lösning.
Jag är er enda kur.
Det är en bluff från Crassus, tror ni inte? Han är besegrad.
För någon som just lidit ett förnedrande nederlag
verkar han väldigt säker på sig själv.
Crassus har något i bakfickan.
Frågan är, vad?
Orsino. Får jag bjuda på något ätbart?
Nej tack.
Jag hade just ätit min lunch, när din...inbjudan kom.
Sitt ned.
Jag antar att du känner till vårt dilemma med den sk slavarmén?
Tillsammans med resten av världen.
Jag har dragit slutsatsen att slavgeneralen, Spartacus,
ämnar fly till havs. - Varför tror du det?
Det är allt han kan göra.
Därför att han visar ett omåttligt intresse av att plundra,
får mig att fundera. Vad tänker han köpa eller vem.
Jag är rädd att jag inte kan hjälpa dig.
Jo, du kan. Du ska.
Jag kan inte begripa varför du stör förståelsen
mellan mitt folk och ditt för en grupp slavar.
Överväg de långsiktiga kostnaderna.
Spartacus lämnar landet eller så dör han.
Endera vägen, så är han borta.
Medan Rom och jag blir kvar.
Och du får ta konsekvenserna.
- Rom har ingen flotta. - Jag bygger en!
Antingen är du med mig eller mot mig.
Calabrias kust.
Signalera. Låt dem veta att vi är här.
Hur lång tid tar det för dem att komma hit?
Till imorgon. Tillräckligt för oss att hämta andan.
Skynda på eller jag låter piska er.
Ta in det där!
På plats, hundar!
Ni - gå!
Ha ryggen mot det!
Spartacus!
De är borta.
Det är en fälla!
Bågskyttar!
Jag har dig nu, horunge.
Tillbaka till arbetet!
Slåss, svälta, eller ge upp. Det är era val.
Vi är fast. Vi kommer aldrig förbi muren.
Vi kan kanske göra en deal.
Ryttare anländer!
Stå kvar! Sänk vapnen!
Spartacus.
Det har sagts att jag sett dig slåss.
- Jag kommer ihåg. - Inte särskilt, men sedan...
Jag har sett så många gladiatorspel
att alla slavar ser likadana ut.
Utom den som skär upp din hals.
Jag skulle inte försöka med det. Det står bågskyttar på muren bakom.
Du skulle inte ha en chans.
Jag har ett förslag åt dig. Mitt folk släpps.
de lämnar Romarriket och jag ger upp till dig.
Jag kan inte gå med på de villkoren.
ovillkorlig kapitulation för alla - män, kvinnor och barn.
Spartacus...
Var skaffade du dig ditt arroganta sätt att tro
att du skulle kunna utmana det obesegrade romerska imperiet.
Jag har dig att tacka.
Dagen i Capua.
Draba - mannen som försökte spetsa dig.
Jag förstår inte. Inspirerade dig?
Han lärde mig att slå tillbaka.
Men du, romare, gav mig en anledning.
Jag behöver inte förhandla. Din mat räcker inte,
du har ingenstans att fly, eller gömma dig.
Jag har all tid i världen.
Har du?
Mina spanare säger att Pompei återinsatts.
Vilken ära lämnas åt dig när han kommer?
Jag ska nedgöra din armé
och sedan sopa bort minnet av din existens
från jordens yta.
- Det är ditt öde! - Det här är ditt.
Hjälp mig!
För Roms kärlek, Marcus!
Jag ska fälla landets alla träd
sedan resa upp tillräckligt med kors för dig och din blandade stam.
Se, efter mig i striden, romare.
- Jag kommer leta efter dig. - Jag är din.
Hur kan ni göra det? Hur kan ni korsfästa?
Romarna måste påminnas om att vi inte är slagna.
Och vårt folk måste påminnas om priset för nederlag.
Du håller på att bli som en av dem.
- Jag är inte förtryckaren. - Som rättfärdigar det?
- Vi slåss för mer än våra liv. - Överlevnad.
Din, min, våra barns, allas.
Jag gör vad som krävs för att det ska bli så.
Tala för dig själv.
För mig? För vår son?
Det är inte värt det.
De måste vara lätta. Lätta men starka.
De måste vara längre. 4,5 m räcker.
Gör så.
Väldigt djupt.
Herre, de anfaller muren!
- Var? - I norr. Nära Euphemiabukten.
Ta dit alla tillgängliga trupper.
- Nu! - Ja.
Slå larm!
Vapnen redo!
Vänta!
Vänta.
- Det är inte han. - Sänk era vapen!
När Crassus distraherades av en rasande hjord,
klättrade Spartacus armé över murarna och flydde.
Jag skulle betalt en massa för att få se Crassus min när han fick reda på det.
Under tiden anlände, Pompei till Minturnae.
- Får jag fråga vad det kostar? - Det var väldigt dyrt
men värt det.
Pompei kommer besegra Spartacus och ta åt sig all ära, som vanligt.
Crassus kommer att nekas sin seger.
Vi kommer bli lyckliga...
om Sparatcus besegrar båda två.
Mot söder, Crassus följer tätt efter.
Samtidigt anlände Pompei i norr.
- Vi borde vända och anfalla. - Anfalla Crassus? Vansinne.
Inte Crassus eller Pompei, utan Rom.
- Det vore det sista de förväntade sig. - Av en god anledning.
Du klättrar inte uppför Roms murar med rep och stegar.
Nej. Vi går norrut.
Undviker Pompei, och går över alperna.
vilket vi skulle gjort förut. - Det är mitt fel, alltså?
- Vem ledde oss i fällan i Rhegium? - Orsino.
Nej. Spartacus.
- Ni valde mig till er ledare! - Aldrig mer!
I min stam kan kungen utmanas.
Nej, David, det är min kamp.
Lägg ned vapnen, det här är dumt. Jag ber er, gör inte så.
Du hade rätt, att det skulle bli så här.
Vi behöver dig, Crixus.
Crixus behöver inte er, Crixus behöver ingen!
- Vart ska du gå? - Dit mina fötter tar mig.
- Har du mat? - Romarna hjälper oss.
Vi skakade om Rom, eller hur?
Vem mer kan säga det?
Ingen.
Vi går!
Herre, alla Gauler under Crixus har lämnat Spartacus armé.
- De går iväg. - Vart?
De slår läger vid sjön Lucania.
Med Pompei minst två dagsmarscher bort, kan han inget veta.
' Det är inte ditt fel.'
Han väljer sin egen väg.
Jag har svikit honom.
jag har svikit er alla.
Lucullus och 5 legioner har anlänt till Brindisium,
en dagsmarsch nordöst härifrån.
Vi hade kanske kunnat smyga förbi Pompei
men inte både Pompei och Lucullus.
- Vi kan inte gå framåt. - Vi kan inte gå tillbaka.
Vi kan inte vänta på att de tre arméerna slås ihop
för då krossas vi mellan dem.
Imorgon vänder vi och anfaller Crassus.
Vi kanske kan ta honom oförberedd.
Han som plundrar de avrättade.
Inget saktar ner oss.
Mår barnet bra?
Jag tror att han blir smed, så som han rör sig i mig.
Jag lovar att vad som än händer mig imorgon,
kommer du att överleva.
Att du inte kommer ta ditt eget liv.
Och bli en slav igen? Du har inte rätt att fråga mig om det.
- Men det gör jag. - Det är inget liv utan dig.
- Jag är inte viktig. - Inte för mig?
Inte för vår son?
Du har rätt, Varinia.
Hämnden själv är inte nog.
Att bli som sin fiende är att förlora till honom.
Vad är viktigt är det inte vårt liv eller vår död
men det nya vi gjorde, helt kort.
En värld utan slavar.
Om du dör, vem kommer att berätta historien?
Lev så kommer jag att leva.
Så att vi lever vidare.
Att det inte blir borkastat eller glömt.
Jag lovar dig,
Jag kommer allltid att vara med dig.
Titta. Där kommer jag att vara.
Kom ihåg, jag kommer alltid att vara där.
- Förlåt mig, jag försov mig.
Vi har med en present.
- Han är vacker. - Passande en kung.
Jag är ingen kung.
Jag är någonting bättre.
En fri man.
Jag tackar för din generositet.
Jag slåss bredvid dig och ditt öde blir mitt.
Om vi segrar, kommer vi ha varsin egen häst.
Om vi förlorar, behöver vi dem inte.
Ni är världens bästa soldater.
Det har varit en ära att få kämpa med er.
Spartacus!
Spartacus! Spartacus! Spartacus!
Vänster! Vänster! Vänster!
Så krigar Crixus.
Inga flotta strategier.
Rakt på. En stark arm mot en annan.
Vänster! Vänster! Vänster!
Var inte giriga! Crassus är min!
För Rom!
Spartacus... dags att dö!
Frihet!
Barnet! Det har börjat.
Ingen fara.
Släpp!
Spartacus, du har en son.
Vi har hittat henne! Spartacus hustru!
Ta barnet. Nej.
Stanna.
Varinia.
- Nej!
Nej!
Nej! Nej!
Vi tor att han var en nära vän till Sparatcus.
Vad är ditt namn?
Tala!
Jag ljuger inte för dig. Du kommer dö.
Men det kan bli smärtfritt.
Korsfäst fångarna.
Herre, de är uppemot 6.000.
Allihop.
Ja, Herre.
Du ska se dem dö
och du ska bli den siste.
När du är uppspikad på korset och hänger där...
Kommer jag att vara där.
Herre, Pompei's trupper är nära och har fångat slavarna som rymde.
Pompei är på väg mot Rom för att göra anspråk på segern som sin.
Pompei! Pompei!
Jag gjorde inte mer än vad Roms söner skulle gjort.
Ni ärar mig för mycket. De var bara slavar.
Senatorer, vi får inte glömma den noble Crassus.
Caesar tar en utmärkt poäng.
Crassus har gjort sin del, har haft en arbetares roll.
och förtjänar en offentlig uppskattning.
Kanske ingen triumf.
kanske...en hyllning, vår andra gradens utmärkelse,
den som vi ibland ger till segerrika atleter.
Verkligen. Det är tid att vara generösa.
En hyllning till Crassus.
Jag har ställt upp och utrustat
6 hela legioner.
Jag har själv lett dem i slag.
Jag har uthärdat otaliga prövningar.
Jag har utplånat
det största hotet som Rom har haft sedan Kartago.
och jag ska...bli belönad...
med en futtig, andra gradens utmärkelse?
Senatorer, det här är glädjens dag för Rom.
Romare som glömmer vår suveränitet och enhet.
Titeln som konsul kvarstår obesatt
därför, att politisk rivalitet, länge nog, har hindrat oss att tillsätta den.
Nu, kandidater, kommer det inte någon mer kvalificerad,
mer tjänande än dessa två hjältar?
Därför föreslår jag
Att både Pompei och Crassus görs till konsuler.
Delat konsulskap.
Jag känner mig...hedrad att få tjäna tillsammans med Marcus Crassus.
Om det är senatens önskan.
Det bli okonventionellt.
- Ingen gång i historien... - Nya tider kräver nya lösningar.
- Vad säger ni, senatorer? - Ja.
Varför pratar du inte med mig, Varinia?
Hur var, Spartacus? Hur var han?
Han var bara en man.
- En enkel man. - Nej.
Han var en professinell mördare. Han var en fredlös.
Han var en fiende till allt rent och fint.
Om du redan har svaret varför fråga?
För att du slösar dina tårar på honom.
Jag lovar, att om 5 år kommer vi inte ens minnas hans namn.
Varför betyder han något för dig, än?
Spartacus var någonting världen inte sett förut.
Han var annorlunda.
Han var, som människor skulle vara om de fick välja.
Jag kan bli något annat. Jag kan bli...
Jag kan bli någon annan.
Ja.
Varinia...
Älska mig.
Han var något som du aldrig kan bli.
Döda! Döda! Döda!
Död...död...död!
Nej! Tycker du inte om hur det slutar?
Jag...är...Spartacus!
Gå ut.
Gå ut!
Här är jag.
Har du fortfarande inget att säga?
Jag kommer tillbaka.
Jag kommer att vara miljoner.
Titta inte på mig så där.
Jag har förlorat, Flavius.
Rom har förlorat.
Utmanövrerat av smilfinken Caesar.
Menar du inte Crassus?
Caesar är den riktige arvingen.
- Berätta några goda nyheter. - Det finns inga.
Crassus gick Appias väg, till kyrkogården.
6.000 korsfästa, hörde jag.
Hela skogen avverkad.
Trädälskarna är galna.
Stanken av ruttna kroppar är olidlig.
Men liken...
är Roms.
Civilisationen hänger på korsen.
Vad har vi gjort.
Berätta lite skit. Skvaller.
Jag hörde att Crassus i hemlighet har tagit Spartacus hustru, Varinia
och håller henne och Spartacus barn inlåsta i sitt hus.
Behandlar henne som guld men hon ignorerar honom.
T om nu också, den här Varinia?
Krigsbyte, skulle jag tro.
- Kan jag få en drink? - Ta för dig.
Jag skulle betala massor... för att stjäla henne.
Är du inte klok?
- Det skulle vara självmord. - 2 miljoner sestertier.
Vi tilldelade Gnaeus Pompei och Marcus Crassus
de ärbara och adliga titlarna Romerska imperiets vicekonsul.
Från och med nu...
är ni alla...
fria.
Här på bordet är en rulle för var och en
som förklarar er lagligen
fria.
Tro inte för ett ögonblick
att jag inte visste hur du och Caesar
nekade mig min rättmätiga triumf.
Vet du varför jag är mer populär än dig, Crassus?
Det är naturligt att föredra en uppgående sol än en nedgående.
Lämna oss.
- Vi har inte gott om tid, Agrippa. - Vänta utanför.
Varför har du gjort så?
Först, var det bara en tumme i Crassus öga.
men ju mer jag tänkte på det, såå...
En dum gammal mans sista gest av... försoning, kanske?
Efter ha nyktrat till igår,
började jag meditera om hur en handfull slavar
nästan kunde besegra den största militärmakten i världen.
Vet du vad jag tror?
Jag tror ni slåss för er frihet,
för era barns liv,
era kvinnors ära...
och allt annat som är gott i världen.
Vad slåss Rom för?
Piskan och korset.
Jag älskar Rom men hon har blivit en hora.
Jag föraktar henne men är för gammal att lämna henne.
I sanning, hjälpte jag till att göra Rom till vad hon blev.
Agrippa, vi måste gå.
Ja, gör klar vagnen.
Vad heter din son?
Spartacus.
Du skämmer ut mig.
Du skämmer ut oss alla.
Flavius leder er.
Han är så lojal en romare kan bli, mot pengar.
Därför meddelar jag alltså er mina åsikter
nu när de blivit kända, av den anledningen, ska jag ta...
- Var är Agrippa? - Den hallicken?
Vem bryr sig?
Var är hon?
- Var är hon?
Underligt...
Hoa!
Ni är säkra nu.
Tack så mycket.
Lycka till.
Det var så jag kom hit.
Hur slutar historien?
Jag vet inte, Spartacus.
Det blir din berättelse nu
och du får hitta ditt eget slut.
Översättning av figgefi